Frøken Bai, det ser ut som det er mat der fremme.
Vi går dit og ser.
- Jeg vil ha en bolle med nudler. - En bolle?
Til alle de her?
Frøken, jeg vil tilbake til Steinbyen.
Vi skal til en ny skole. Vi skal ikke tilbake.
Strekk frem hendene.
Uansett hva som har skjedd før, så må vi se fremover.
Vi er de modigste og sterkeste.
Vi skilles ikke. Vi er en familie. Skjønner dere?
Vi skjønner.
Nå skal dere få mat. Tørk tårene deres.
Se, det er en grisemann!
- Her er nudlene deres. - Takk.
- Ta det rolig. - Servitør...
Ja! Vil dere betale? Det blir til sammen 10...
Dette er et ran!
Det er ranere der inne. Løp!
Gjør som jeg sier. Legg alle pengene deres på bordet.
Nå! Eller så bruker vi sverdene våre.
Dere betaler enten med penger eller med blod!
Ikke rør dere!
R-r-ran.
Din jævel!
- R-r-ran! - Kutt ut!
Det er lunsj. Alle prøver å spise maten sin.
De er uhøflig å rane oss nå. Jeg fordøyer fortsatt maten.
Jeg bryr meg om helsen min. Når jeg har spist, vil jeg sove.
Jeg blir irritert når jeg blir forstyrret. Kan dere være litt mer proffe ranere?
Dere burde komme tilbake på kvelden og "r-r-rane".
Jeg skal vise dere hva et ran er!
Stikk herfra!
Dere vekte meg da jeg fordøyde maten!
Å rane om dagen er for amatører.
Kom tilbake om natten!
Nå føles det bedre.
Kom dere ned!
Du knekker armene våre! Spar oss!
Slem gutt!
Behold vekslepengene.
Grisemannen er utrolig!
For nudlene.
- Helt... - Helt? Hvem da?
Takk for at du hjalp oss.
Jenter er så frampå nå for tiden.
Mantou, han er ikke en grisemann allikevel. Han er apekongen.
1914 var Kina delt. Krigsherrer kjempet mot hverandre.
Den slemmeste av dem var Cao Ying.
Caos hær spredte frykt. Områder de erobret ble et helvete.
Folk rømte fra uutholdelige liv og mistet alt de eide.
PUCHENG
Vaktsjefen er tilbake.
Herr Yang!
Sjef!
- Sjefen er tilbake! - Pappa!
- Nå spiser vi. - Jeg er skrubbsulten.
Jeg har noe å kunngjøre. Hæren til Cao Ying har tatt Steinbyen.
Det er en militær krise, og troppene våre har blitt flyttet til frontlinjen.
Pucheng blir ubeskyttet. De stoler på at vi vokter byen.
Hæren er i krig.
Vi opprettholder orden. Ikke noe problem.
Sjefen kommer til å lede oss. Ikke sant?
- Nå spiser vi. - Takk, sjef.
Det er fullt av flyktninger ved porten. De slipper ikke inn de som bor i byen.
Det begynner å bli bråk.
Flytt dere, alle sammen!
Ikke dytt!
Gå bakover! Ikke dytt.
- Det er ikke noe sted for dem her. - Ro deg ned.
- Vi har rømt fra Steinbyen. - Hæren til Cao tok husene våre.
Vi har ikke noe sted å bo. Vær så snill, slipp oss inn!
Vi ber dere!
Hør på meg.
Utstår dere å se på flyktninger i gatene som sulter?
Mange av dere er ikke fra Pucheng. Dere rømte fra sulten for 20 år siden.
Vi tok imot dere, og nå lever vi side om side.
Akkurat. Hvis det var oss i Pucheng som hadde trøbbel,
da skulle vel vi gjerne hatt et sted å bo midlertidig?
Vi gjør som vaktsjefen sier og hjelper dem så godt vi kan.
- Hva sier dere? - Ja.
- Jeg lager brød. - Vi vil også hjelpe til.
- Noen kan bo hjemme hos meg. - Bra!
Vi skal hjelpe til så godt vi kan.
Kusine?
Kusine! Hva har skjedd?
- Kusine... - La meg ta henne.
Soldatene til Cao stormet skolen
og drepte både lærere og elever.
Cao Shaolun likte ikke å høre oss lese.
Jeg så at Cao Shaolun drepte folk. Han var som en demon.
Så jeg flyktet fra Steinbyen med elevene.
Frøken Bai, dere kan bo her.
Vi lar oss ikke undertrykke.
Her er du trygg.
Ikke vær redd så lenge du er i Pucheng. Jeg skal ta hånd om deg.
Gå og se etter.
Stopp! Hva er deres ærend her?
- Prøver dere å bli drept? - Er du døv?
De ba dere om å stoppe, men dere red inn i mengden. Hva gjør dere?
Den rikeste mannen i byen, herr Liu, har invitert oss. Unna vei!
Dere ser ut som banditter.
Alle som kommer til Pucheng må skrive seg inn.
Du kan ikke tvinge meg. Du er bare byvakt.
Jeg er Wang Weihu! Vi skal gi dere en maktdemonstrasjon.
- Menn, ikke hjelp meg nå. - Ok.
- Det kastet heter "spis hundedritt". - Var det alt?
- Er du uskadd? - Selvfølgelig. Ta ham!
Stopp nå!
Sjef Liu...
Du misforstår, Kenan. Ikke gjør problemet verre.
Jeg har ansatt dem til å beskytte oss.
Hæren har forlatt oss.
Du vet at troppene til Cao Ying kan komme når som helst?
Hvis herr Liu ikke hadde ansatt dem, hvem hadde beskyttet oss da?
- Noen ynkelige byvakter? - De er helt ubrukelige i kamp.
Herr Yang, hvorfor har hæren forlatt oss?
Blir det kamper i morgen?
Hør på meg!
Hæren har bare gått til frontlinjen. Den har ikke forlatt oss.
Ikke vær bekymret for det.
Apekongen!
Taiping!
Taiping...
Hvor mange ganger har jeg bedt deg om å vekke meg. Vi har snakket om det.
Du vet at jeg elsker å sove. Vil du at jeg skal falle av og dø?
Neste gang får du ikke noe fôr!
Ok. Gå tilbake.
Greit! Menn, gjør som herr Liu sier.
Apekongen! Apekongen!
Apekongen!
Hold tyst!
Kom nå.
- Jeg vil klippe skjegget. - Slå deg ned.
Jeg gjør det nå.
- Hvordan vil du ha det? - Hvem er du? Jeg kjenner deg ikke.
Jeg er vaktsjef i Pucheng.
Snurrebart, kort mustasje, fippskjegg...?
- Hvordan vil du ha det? - Gjør ditt beste. Jeg er vakker uansett.
Frøken Bai sa at du reddet barna. Hva skal du i Pucheng?
Det var ikke mitt valg å komme hit. Jeg drar dit Taiping går.
- Taiping? - Hesten min.
- Hvilken stil blir det? - Jeg har ikke bestemt meg ennå.
- Hva driver du med? - Det vil jeg også vite.
Jeg har ikke noe å gjøre, i dag eller i morgen.
Du, kan du konsentrere deg om skjegget.
En vandrer på gjennomreise?
- Når skal du dra videre? - Spør Taiping.
Har du bestemt deg?
- Ikke ennå - Kanskje en snurrebart?
- Hadde det gjort meg fin? - Du hadde sett lystfull ut.
En dårlig person.
Hvordan vet du hvem som er bra eller dårlig?
Dårlige mennesker mangler moral.
- Tror du ikke på rettferdighet? - Jo.
Men det holder ikke å tro. Det må vedlikeholdes.
Ellers finnes det ikke rettferdighet.
- Jeg vet fortsatt ikke hva du heter. - Yang Kenan.
"Ke" som i "kyss" og "nan" som i "idiot"?
"Ke" som i "erobre" og "nan" som i "motgang".
Hyggelig. Jeg heter Ma Feng.
Det er kaos i landet, men ikke i Pucheng. Du bør dra snart.
Jeg vil bare ha fred, "taiping", som navnet til hesten din.
Husk å skrive deg inn.
Er du ferdig? Hvor mye koster det?
Det kommer an på hvor fornøyd du er.
Stilig.
Helt...
Kom igjen! Kan du ikke la meg sove i fred?
Beklager at jeg forstyrrer hvilen din. Vi har møttes før.
Det er sent, men jeg vil be deg om en tjeneste.
- Jeg er Bai Ling og er skolefrøken. - Stopp. Jeg vet hva du vil.
Men jeg kan fortelle deg at jeg ikke er så løsaktig.
Du misforstår meg.
Jeg er på vei til hovedstaden med barna, og veien er full av farer.
Jeg vil be deg om å beskytte oss på veien.
Kjenner du meg? Vet du hva slags fyr jeg er?
Jeg vet at du er et godt menneske.
Feil! Jeg gjør alt bortsett fra det som er godt.
Dra hjem nå, vær så snill.
Vær så snill, hjelp dem. Foreldrene deres har blitt drept.
Bare du kan hjelpe dem å komme til slektningene deres...
Hold tyst! Ved siden av å være skurk er jeg også veldig opptatt.
Har jeg ikke noe annet å gjøre, tror du? Har du penger?
- Penger? - Ja.
Jeg er en opptatt skurk som elsker penger.
Jeg jobber for penger, ikke for folk. Har du 100 yuan?
- Hundre? - Da kan jeg hjelpe deg.
Jeg har en idé. Vi får se hva du sier.
Du ser ikke så verst ut.
Hvis du kler deg og gjør deg i stand kan du få en god pris.
Jeg skal ikke forstyrre deg mer!
Jeg vet at du vil avskrekke meg.
Hvil deg nå. God natt.
Frøken...
Hvorfor må du hjelpe de rakkerungene?
- Sover hun? - Ja.
Se!
- Det er deg. - Frisyren!
- Øyenbrynene. - Du har et hull i ansiktet!
Hun har øyenbrynene dine.
Flytt dem til vognen. Vi spiser noen nudler og drar.
Vær forsiktig. Ta dere god tid.
- Jeg legger den her. - Bra.
Gå inn og spis nudler.
God morgen, min herre. Du er kledd for jakt.
Har du gått deg bort? Kom inn og slå deg ned. Ingenting er åpent ennå.
Følg etter meg.
Vi åpnet nettopp, unnskyld rotet. Barnet er sykt, så jeg sov litt. Sett deg!
Det er lett å gå seg bort på fjellstiene. Hvor kommer du fra
Kommer du fra Steinbyen?
Der ser du! Så flaks at du kom deg unna!
Det må være et helvete siden tok Cao over. Ikke noe fred lenger.
- Den hunden av en krigsherre! - Hund?
Og den kjøteren av en sønn! Cao Shaolun er enda verre.
- Han er et udyr blant udyrene! - Et udyr blant udyrene?
- Har han gjort deg noe? - Kusinen min var skolefrøken i Steinbyen.
På grunn av Cao Shaoluns blodtørst ble alle barna foreldreløse.
Hvorfor skulle kusinen min utstå det?
Der er hun. Spør henne selv. Hun så at grisen begikk mord!
Jeg forbanner ham!
Måtte han brenne i helvete? Måtte han aldri bli gjenfødt.
Måtte hans sønn bli forbannet.
Slutt! La meg snakke med ham.
Jeg skal lage nudler. Du må smake på oksenudlene til Tieniu.
Fint. Ikke noe vårløk, takk.
Kjenner du meg igjen?
Ja.
Kom og drikk litt te.
- Vær så snill, la dem være. - Sett deg ned.
Ser jeg ut til å drepe uskyldige mennesker?
Da er det ute med meg. Hvis jeg får en sønn, blir han forbannet da?
Og hvis jeg får en datter? Hva har jeg gjort galt?
Vi er vanlige mennesker. Vi kjenner ikke hverandre.
Hvorfor dreper du folk?
Å drepe er ingenting. Jeg har drept siden jeg var åtte.
Faren min sa: "Det er helt greit. Drep hvem du vil."
"Du er sønnen til Cao Ying."
Det er idiotisk.
Du er lærer og forstår ikke et så enkelt fakta?
Styrke overvinner rettferdighet. Når du har makt, blir du fryktet.
Og de som ikke gjør det...
...går bare døden i møte.
Jeg skal leke en lek med deg. Hvis jeg taper, drar jeg med en gang.
Hvis jeg vinner... må dere alle dø.
La oss vedde på om jeg får vårløk i nudlene.
Velg du.
Ikke det? Da velger jeg.
Fordi han skjelte meg ut har han sikkert masse vårløk i!
Vær så god! Oksenudler fra Tieniu! Spis mens det er varmt.
Jeg spiser ikke oksekjøtt.
Se hva som skjer!
Løp, Dayuan!
- Frøken Bai! - Dayuan!
- Se nå... - Løp!
Jeg skal drepe deg!
Jeg dreper deg! Din demon!
Det var ikke min feil.
Kom og se!
Hva er det som skjer?
Frøken Bai...
Morder!
- Morder, jeg skal drepe deg! - Han må bli straffet!
Han er en morder. Henrett ham!
Det bør gjøres her!
Stille, alle sammen!
Denne mannen kom til Pucheng og drepte vår Tieniu,
en skolefrøken fra Steinbyen, og et barn.
Guvernøren har forlatt byen,
så vaktsjef Yang kommer til å føre saken mot morderen.
Hva heter du? Hvor kommer du fra? Hvorfor drepte du de tre?
Jeg gikk bare inn for å spise nudler, men barnet tok pistolen min.
Jeg skulle ta den tilbake, men et skudd ble avfyrt.
Eieren kom og slo meg. Jeg ba ham om å slutte, men han nektet.
Jeg drepte ham. Det var ikke meningen.
Løgner! Du gjorde det med hensikt. Slutt å forsvare deg!
- Så du drepte alle tre? - Det var et uhell.
Var alle tre et uhell?
Du nekter å si hva du heter eller hvor du kommer fra.
Du snakker bare tull.
Fordi du tilstår drapene dømmer jeg deg, den navnløse, til døden.
- Liao, hent bøddelen. - Skal bli!
I følge loven kan denne mannens hode fjernes i morgen tidlig.
Hurra!
Ikke dytt!
Stopp!
- Hva vil du? - Hent kommandanten.
Hvem snakker du om? Kom deg vekk herfra.
Gå nå!
Kommandant, jeg fortjener å dø fordi jeg kommer så sent.
Spar våre liv, kommandant.
Han er sønnen til general Cao Ying, kommandant Cao.
- Slipp ham fri nå. - Det kan du ikke kreve på mitt område.
Selv om Cao Ying er faren hans, så er han en morder.
- Han blir henrettet i morgen. - Hæren min kommer i morgen.
Når General Cao tar over Pucheng blir vi loven.
Slipp ham fri!
Du må kjempe deg inn med vold.
Hvis du har tenkt til å ta ham så henretter vi ham her og nå.
- Stopp! - Du tør ikke.
Skal vi vedde?
La meg påminne deg om at hvis han dør så blir hele byen begravd med ham.
Oberst Zhang, lovbrytere må straffes.
Til og med jeg.
Senk våpnene deres.
Trekk dere tilbake!
Forstått.
Dere har en dag på dere.
Hør nøye etter.
I morgen fører jeg hæren inn i byen.
Hvis så mye som et hår mangler på hodet hans,
kommer likene til å fylle byen og elvene blir farget røde av blod.
Jeg skal leke en lek med deg.
Du har en dag på deg til å frigjøre meg personlig.
Lås ham inne!
Hva skal vi gjøre nå?
Ikke vær bekymret.
Kenan... Jeg synes nok at vi bør slippe ham.
Han er sønnen til Cao Ying, kommandanten.
- Hvis jeg beklager, så kanskje... - Nei!
Han er en morder som blir henrettet i morgen tidlig.
Da så, hvis det er din mening, men jeg skal ikke dø sammen med deg.
Unna vei! Hva glaner dere på? Dra hjem og vent på døden.
Jeg ber om forsterkninger fra hæren.
Ikke vær bekymret. Dra hjem nå.
Oberst, hvorfor tok vi ikke kommandanten?
Hvis noe går galt er vi døde.
Vet du ikke hvordan han er? Hvis han har det gøy så stopper han ikke.
Hvis han ville at de skulle dø så hadde vi allerede drept dem.
Dessuten skal vi ta over styret i byen, ikke utslette den.
De kommer ikke til å skade ham.
Bli med meg og hent ham i morgen. Ikke noe "men"!
For en dritt! Han tror at han er kommandantens kjæledegge.
Hvis noe skjer så er det vi som dør, ikke han.
De er bare byvakter.
- Skal du dra nå? - Hvorfor skulle jeg bli?
Jeg fant dette brevet blant tingene til frøken Bai.
Beklager... Det lå ikke i en konvolutt, så jeg åpnet det.
Brevet er til deg.
Barna er hos byvaktene nå.
Helt, du har hjulpet meg, så jeg vet at du har følelser.
Jeg ville ikke avbryte vandringen din,
men som lærer kan jeg ikke la elevene sveve i livsfare.
Dessverre er jeg svak og ensom, og situasjonen er overveldende.
Jeg skriver til deg i fortvilelse.
Sørg for at elevene kommer uskadde til hovedstaden.
Jeg skal være slaven din og adlyde ditt minste knyst,
for å betale tilbake dine 100 yuan.
Ord betyr ingenting. Dette brevet skal være bevis.
Jeg, Bai Ling, bøyer meg for deg.
Herr Yang, du har tatt Bai Lings morder.
- En skål for deg. - Jeg drikker ikke på jobben.
- Bare en kopp. - Jeg skåler med te.
Så sta!
La meg stille deg et spørsmål.
Beslutningen du tok i dag... Er du ikke redd for familien din?
Ja, det er jeg. Det er derfor jeg ikke kan vike.
Obersten som var her i dag, Zhang Yi, han og jeg hadde samme mester.
Han holder sitt ord og er en kampsportmester.
Du har ikke en sjanse.
Hva så? Tror du at jeg gir opp så lett?
Bryr du deg ikke om de tre som døde? Hvorfor skålte du for meg da?
Man lever gjennom samvittigheten sin.
Jeg skal ta med barna til hovedstaden.
- Skal du? - Ja.
En gang hadde jeg en leveranse jeg ikke kunne takke nei til.
Det setter samvittigheten på prøve.
Jeg må gå ut en tur.
Vær forsiktig med ilden!
Vil du ikke ha dette?
Pannen din er mørk, nesehårene dine for lange og ørene stikker ut.
Du overlever ikke natten.
Tror du meg ikke?
Blås i det da.
Fengselsangrep!
- Hvor er kommandanten? - I helvete.
Guang!
Slipp fri kommandanten!
Shun!
- Hva er det? - De prøver å befri ham!
Kom igjen!
Ikke følg etter. Ta hånd om Guang først!
Guang!
Guang...
- Jeg skal drepe ham! - Wu!
Wu!
Løft ham ned! Nå!
Først opp og så ned. Skynd deg!
Han må ikke dø!
Våkn opp! Du må ikke dø!
Våkn opp!
Kan jeg ikke dø nå?
Se på det skremte ansiktet ditt!
Hvorfor sånt hastverk med å henge deg? Jeg hadde gjort det for deg i morgen.
I morgen kommer minst halvparten av alle her til å dø.
Stopp! Hvem er du?
- Oberst, du har besøk. - Slipp ham inn.
Ja vel!
Yi.
Det ser ut som du har vært fri i alle disse årene.
Det har vært greit.
- Skjegget klær deg. - Takk.
- Jeg slåss ikke bra, men jeg er kjekk. - Skamløst!
Tror du ikke på meg?
Du kan jo prøve deg?
Skal jeg prøve meg?
Ingen våger å snakke sånn til meg!
Naturligvis. Nå er du jo den ærverdige oberst Zhang.
Hvem tør å tulle med deg?
Se på disse to dragene. Du har oppnådd målet ditt.
Det er en god start.
- Jeg vil gå lenger. - Gratulerer.
Og du? Hvordan går det med de store vandringene dine?
Jeg har akkurat begynt. Jeg vil se hvor langt jeg kommer.
"Bygg en ny verden med meg", sa jeg, men du hørte ikke etter.
- Kom og jobb for meg. - Jobbe for deg?
- Som hva da? - Som bataljonsbefal inntil videre.
Etter noen slag forfremmer jeg deg til oberst.
Bataljonsbefal høres bra ut.
Må en bataljonsbefal kjempe og drepe
herfra til hit?
Og så hit...
Pucheng? Jeg er lei meg for innbyggerne der.
Alle kommer til å være døde i morgen.
Jeg ba dem om å slippe kommandanten fri.
Da ville ikke noe skje med innbyggerne.
Kommandanten din er en morder. Han drepte tre mennesker!
To voksne og et uskyldig barn.
Uvesentlig om det er tre eller tre hundre. Jeg må beskytte ham.
Det er jobben min.
- Jeg vil bare ikke at uskyldige dør. - Akkurat.
Jeg vil heller ikke det, derfor gir jeg dem en dags frist.
- Men rettferdigheten... - Ikke snakk om rettferdighet!
Ødela du firmaet vårt i rettferdighetens navn?
Den embetsmannen brant ned firmaet vårt.
Mennene våre ble hjemløse. Mange døde eller ble skadet. Har du glemt det?
Jeg husker det.
Vil du dø? Skal du rane oss uten å kunne kjempe?
Jeg raner dere ikke! Guder... Finnes det ikke karma?
Den jævla embetsmannen lurte meg for penger,
drepte foreldrene mine og tok kona mi. Få tilbake kona mi!
Selv om jeg dør uten å ta hevn skal jeg komme til deg fra døden!
Du kan fortsatt stikke.
Mannen min!
- Mannen min! - Hustru!
Jævla embetsmann, jeg skal drepe deg!
Blås i ham.
Din drittsekk!
Du kan ikke drepe ham!
Du er gal.
Hvis leveransen blir borte, dør vakten.
Kan vakten blåse i rett og galt?
Og la denne drittsekken slippe unna?
Hvis du dreper ham, kommer over 300 personer i selskapet vårt til å dø.
Feng, det er sånn det er.
Styrke vinner alltid over fornuft.
Yi, hva fører virkeligheten til?
Embetsmenn tar alltid hevn.
Hvis du fortsatt ser meg som din eldre klassekamerat, så ikke vær fienden min.
Takk for egget.
Feng.
Be dem om å slippe ham fri.
Kommandør... Jeg heter Ma Feng.
Jeg skal befri deg på ordre fra Zhang.
Jeg har et spørsmål. Ikke bli opprørt. Jeg er bare nysgjerrig.
Hva skal du gjøre når du kommer ut?
Kommer du til å skåne innbyggerne?
Tror du at jeg er en idiot? Klærne dine er hvite til tross for drepingen,
men hjertet ditt må være svart.
Skal du slippe meg ut?
Nok en forbannet embetsmann.
Det virker som han vil at du skal gjøre det.
Nå skjønner du.
Han bryr seg ikke om å bli sluppet fri.
Han elsker bare å drepe.
Hvis vi slipper ham fri nå så ofrer vi livene våre uten grunn.
Jeg håper at hæren vinner ved fronten og snart kommer tilbake.
Først da kan innbyggerne i Pucheng bli reddet.
Veldig klarsynt. Men du dør uansett hvor klarsynt du er.
Daggry er her snart.
Jeg kjenner deg ikke, men hvis du vil leke et lek
så er jeg med.
Liao, der er du!
Liao? Bao sa at du ville møte meg. Hva er det?
- Ja... Bli med meg. - Hvor?
Vi kan snakke mens vi går.
Det har skjedd så mye i dag. Du har sikkert ikke spist. Ta en kake.
- Hvorfor er du så hemmelighetsfull? - Det er ingenting. Kom igjen nå.
Så lenge jeg har kjent deg har du hatt mageknip når du er nervøs.
Hva er det?
Herr Liu vil snakke med deg. Han har en løsning på krisen.
Når møtte du ham?
Er hans plan at jeg skal slippe Cao Shaolun fri?
- Du tror vel ikke på ham? - Stol på meg denne gangen.
Vi har risikert livene våre i disse årene. Alt vi gjør er til ditt beste.
Jeg stoler på deg, men jeg går ikke med på det.
Cao Shaolun er hvem som helst!
Faren hans er en krigsherre med hundre tusenvis med soldater.
Du er en byvakt! Gruppa vår er ingenting mot dem!
Vi har ikke råd til det. Guang er død. Jeg er redd at du er nestemann.
Du er redd at det er deg! Skal jeg som byvakt slippe fri en morder?
- Jeg tok ikke deg for å være en feiging. - Jeg vil bare redde deg!
Jeg har vært hos deg i 30 år og gjort alt du har sagt.
De kaller meg en papegøye, men det gjør meg ikke noe,
fordi jeg stoler på deg, min leder. Jeg adlyder alt du sier.
Men nå må du adlyde meg. Slipp ham fri!
Da jeg begynte sa noen at en byvakt ikke må være lærd,
men må kunne skille mellom rett og galt.
Husker du hvem som sa det?
Det var deg. Jeg stolte på deg også.
Men mange kommer til å dø? Er det verdt det for en Cao Shaolun?
Spør menneskene hva de vil.
Ikke prek om rettferdighet eller integritet til dem.
Alle vil bare ha fred.
Et trygt hjem og en god jobb.
Ikke gjør livet vanskelig for dem.
Tror du at vi løser alt ved å falle på knærne?
Bare fall på knærne først.
Det viktigste er å overleve.
Hvis vi faller på knærne i dag, kan vi reise oss i morgen?
Kan kommende generasjoner gå med hodet hevet?
Vi er ingen slaver. Pucheng tilhører oss.
Jo mer vi frykter, dess verre blir vår skjebne.
At Cao Shaolun kom til Pucheng...
...har forseglet byens skjebne. Vi slipper ikke unna.
Ikke sant? Kanskje vi dør...
...men alle kommer til å dø. La oss ikke dø forgjeves.
Greit?
Yang Kenan!
Hva vil dere? Herr Liu inviterte oss hit.
Forstår du fortsatt ikke?
Liao, du har gjort ditt. Du kan gå.
Herr Liu sa at du må betale for dine feil med å drepe ham.
Yang, du må ikke klandre oss i dødsriket.
Vi gjør bare jobben vår.
Drep meg først, hvis dere klarer.
Blås i meg!
Kom igjen!
Sjef!
Liao!
Du ga deg ikke da jeg ba om det.
Nå må jeg sende deg vekk.
- Flytt dere! - Wu!
- Ro deg ned! - Slipp meg!
- La meg være, alle sammen! - Ro deg ned, det tjener ikke til noe!
- Hvorfor står alle sammen her? - Liu Cheng!
Du fikk Liao drept! Vi vil ha ditt liv mot hans!
Nei, jeg skal si hva som skjedde.
Yang fornærmet kommandanten, forårsaket at hans underordnede døde
og kommer til å bli alles død her i Pucheng.
Hør på hva folk sier!
Herr Yang... Når hæren til Cao stormer mot Pucheng
kommer de til å drepe alle i byen?
Herr Yang...
Jeg ber deg, slipp kommandanten fri!
Vær så snill, slipp ham fri!
Kenan, sønnen min er fortsatt ung. Jeg vil bare at han skal vokse opp i fred.
Du vil vel ikke at datteren din blir drept av hæren til Cao i morgen?
Jeg er knust over at Liao og Guang er døde.
Men dette handler ikke om hevn. Jeg mener at morderen skal straffes.
Hva med oss, da?
Herr Yang...
Familien min har bodd her i fem generasjoner.
Jeg er over åtti år.
Jeg ber deg, la etterkommerne mine leve!
Jeg ber deg om å tenke deg om!
Pappa, mamma. Vær så snill, reis dere opp!
Gå på knærne med oss og be vaktsjefen!
Gå på knærne!
Sjef...
Jeg...
Det er rettferdighet i folket. Rettferdighet finnes i alles hjerte.
Yang-familien har vært byvakter her i tre generasjoner.
Vi har vært lojale og trofaste. Vår samvittighet er ren.
I dag trenger dere ikke meg lenger. Jeg forstår frykten deres.
Innen daggry sier jeg opp som vaktsjef.
Dere bestemmer om dere skal slippe ham fri.
Byvakten kommer til å være permanent oppløst.
Xianger kommer til å elske Guangzhou. Hun får mange nye klassevenner.
Gi mennene en ekstra månedslønn.
Skal du bli her? Tjener det til noe?
Han vil ha meg. Hvis jeg er her så lar han det ikke gå ut over folket.
Unnskyld.
Kommandant!
- Du kan komme ut. - Unnskyld, vi skal slippe deg ut.
- Slå på den! - Stig inn!
Vær seriøs, kommandant.
Vær så god og kom ut. Vennligst tilgi oss.
Kommandant...
Vi vet at vi tok feil!
Pappa! Du lovte at vi skulle leke gjemsel hos bestemor.
Jeg venter der, så skynd deg!
Jeg skal være rask. Slå på pappa nå!
Så bra! Det var så kjapt at pappa ikke så knyttneven din!
Men det gjør vondt litt. Kyss det bort!
En til.
En gang til.
Sjef... Uansett hvor du skal, så følger vi bare deg.
Hvorfor det? Alt har sin slutt.
Tror dere at jeg vil drasse rundt på en haug med apekatter som dere?
Nå drar vi.
Sjef...
Takk for at du tok hånd om oss.
Jeg håper å få en mulighet til å gjengjelde det.
Gå nå.
Pass på dere selv.
Vaktsjef. Hvorfor blir du når alle drar?
Jeg har plass til å ta deg med.
Hvorfor skulle jeg ville det? Ta med deg barna.
Skal du virkelig bli igjen?
- Ja. - Når du vet at dere kommer til å tape?
Jeg har ikke gjort noe galt. Hva har jeg å tape?
Kommandant, beklager at vi er sene.
Åpne låsen!
Det er ikke dere som skal åpne den!
Unnskyld.
Hvis du ikke var en av min fars hunder hadde jeg drept deg for lenge siden.
Den som låste meg inne skal slippe meg fri.
Ja, kommandør.
- Hent Yang Kenan. - Jeg er her.
Herr Yang...
Nå?
Ja vel, er bøddelen her?
Jeg tror at han gikk seg bort.
Trenger dere en bøddel for å halshugge meg? Hodet mitt er her.
Hugg det av.
Hvor mange hundre liv...
...får jeg i bytte mot mitt?
Jeg gir deg hodet mitt, men du hugger det ikke av! Vel...
Du vil gjerne beskytte innbyggerne og dø. Jeg skal innfri ønsket.
Bind ham opp, og la meg leke med ham.
Skål!
Kommandanten er kjekk og smart. Imponerende!
Virkelig en lysende, ung helt!
Takk for at jeg fikk æren av å være gjest i mitt eget hjem.
Fra nå av er vi familie. Jeg gjør hva som helst...
- Herr... - Man skal ikke snakke når man spiser.
Nå spiser vi. Vær så snill og spis.
Du spiser virkelig!
Se hva dere kan finne der borte.
Nei, ikke ta den...!
Ikke ta den!
Xianger, du er en god jente.
Når du blir stor kommer du til å være modig og heroisk.
Dra til bestemor med Jiaoer. Jeg er hos pappa.
Går det bra?
- Frøken... - Faren er over nå.
Frøken Bai og Dayuan er døde.
Jeg overlater disse rakkerungene til dere.
Apekongen!
Ikke dra!
Slutt å gråte.
Hør her...
- Voks opp og bli gode mennesker. - Ja, det skal vi.
Hvor skal du, apekongen?
Jeg skal slåss mot monsteret.
Fru Yang, vi er tilbake...
Ma Feng, har du også kommet tilbake?
Jeg tar ikke betalt for en del ting som må gjøres.
Nå? Er det ikke gøy å drikke vin opp/ned?
I går kveld sa jeg at halve Pucheng kom til å dø.
Nå vil jeg at alle skal dø, og du blir den siste.
Så hold det gående.
Slipp ham ned.
Stopp! Hvem er du?
Jeg har en gave til kommandanten.
Hva slags gave? Få se!
Du skal få se den, men din grad er ikke høy nok.
Det er ytterst, ytterst konfidensielt.
Hvis dere insisterer, skal jeg vise den.
Nå viser jeg den.
Vil dere virkelig se den?
Ta ham med til kommandanten, men ta våpenet hans.
Skynd deg!
Skål!
- Hva er det? - Magen...
Jeg også!
- Skynd deg! - Det er min tur!
Vent!
Kommandant, du har besøk. Han sier at han har en gave.
Vil han være med og leke?
Send ham opp.
Kom opp!
Kom igjen!
Kommandant! Du har skiftet til svart.
Ingen dumheter nå.
Gratulerer med erobringen av Pucheng. Jeg har med en dyrebar gave.
- Skal jeg få en gave? - Ja visst.
Vil du redde en kokt and?
- Vis meg hva det er! - Ta det med ro. Jeg henter den nå.
- Gi meg den. - Hva?
- Tingen jeg akkurat ga deg. Hvor er den? - Hvilken ting?
Kommandant!
- Jeg visste at det var et triks. - Det er ikke noe triks.
Min gave er å slippe fri Yang Kenan, så du får bedre karma.
- Men nå drepte du et menneske til. - Hva skal jeg med bedre karma?
Vet du ikke hvorfor jeg lot deg komme opp? Fordi det er gøy!
Eksplosjon i leieren!
Skynd dere og se hva skjer!
Yang...
Ingen dumheter, sa jeg. Hvorfor må du ødelegge for meg?
Når gjorde jeg det? Jeg kom for å drepe jævelen.
Hvis du dreper ham er jeg ferdig. Skjønner du?
Hva med det her:
Drep ham for meg, så dreper jeg faren hans.
- Da blir du garantert general! - Kan du gjøre det?
Kom igjen!
Yi!
Kenan!
Gå, nå!
Sjef!
Flytt dere!
Sjef...
Himmelen avgjør hvem som skal dø.
Jeg er sønn av Cao Ying.
Jeg er sønn...
Faren min er Cao Ying!
Drep ham!
Husker du da mesteren straffet meg for at jeg var lat?
Verken mat eller vann på tre dager. Du kom heldigvis...
Ja, jeg vet.
Jeg tok med et egg til deg. Du er evig takknemlig.
Du har sagt det hundre ganger.
På grunn av egget og mesteren så gir jeg deg alltid 30 prosent overtak.
Så når jeg slår deg så kan du ikke slå tilbake.
Alltid...
Tidene har endret seg. Vi hadde ikke en langsiktig karriere.
"Alltid" finnes ikke.
Takk.
Vær så god.
Som du sa...
...rettferdighet må vedlikeholdes.
Noen dager senere marsjerte Caos hær mot Pucheng
med ordre om å utslette byen.
Den sørlige hæren kjempet mot Caos hær 15 kilometer utenfor Pucheng,
og beseiret den. Cao ble drept.
- Jeg burde dra. - Finn meg når du kommer tilbake.
Jeg klipper skjegget ditt gratis.
Hvis du vil bli vandrer, så finner du meg.
Jeg vil! Jeg vil vandre land og rike rundt og opprettholde rettferdighet,
som en heltinne!
Vi snakker om det når du blir stor.
Min venn Ma Feng, ta vare på deg selv.
Ta vare på deg selv.
Ma Feng, hvor skal du?
Jeg vet ikke. Du får spørre Taiping.
Taiping.
Norske tekster: Anders Svendsen